Detta har hänt...
Om du börjar avrätta män på ett stadion,
kan du starta en våldsvåg
som gör hela landet instabilt.
Vi har en chans att krossa dem en gång för alla.
Vi måste ha styrkan att göra det.
Om du överlämnar dig under det kommande dygnet,
låter han männen gå.
Jag överlämnar mig till amerikanerna.
De kommer att tvinga honom att ge mig en rättegång.
Har du hört nåt om Max? JSOC söker väl fortfarande?
Inte på marken.
- Saul. - Vi gör vad vi kan.
Det är skitsnack. Jag skickade dit honom.
Jag vill ha en tjänst.
En av våra män har försvunnit nära kraschplatsen.
Du ljög om din kontakt med Yevgeny Gromov.
Du är sårbar för honom på sätt som vi inte kan föreställa oss.
Max är kvar där ute.
Yevgeny har en ledtråd. Han har precis meddelat det.
Om 30 minuter eskorteras du till ett flygplan.
Du går frivilligt eller i handfängsel.
Undan, undan.
World Trade Center. Torn nummer ett brinner.
Jag missade nåt förut. Jag får inte låta det ske igen.
En amerikansk krigsfånge har konverterats.
Du är en skam för ditt land, sergeant Nicolas Brody.
Du är en förrädare och terrorist och det är dags att betala.
Anklagar du mig för nåt?
Minns du faktiskt inte?
Minns vadå?
Vi kan ha att göra med en komprometterad agent.
Din relation var så komplicerad att du ljög om den.
Ja, den är komplicerad. Jag förlorade sju månader av mitt liv.
Till min ryska kontakt?
Fungerar vår strategi?
Du blir fokus för en utredning
som kommer att definiera ditt liv.
Inte alla problem i Mellanöstern förtjänar en militär lösning.
För hela landet blev galet efter 9/11.
Carrie, du är inte dig själv.
Jag pusslar fortfarande samman allt.
Snälla, säg att du har den.
Finns det ingen gräns?
Jag tror dig. Ingen annan gör det.
Så jag får min önskan uppfylld.
Att än en gång resa längs Kabuls gator utan att gömma mig.
Det är inte över.
Efter att G'ulom friger dina män och de är trygga utanför staden,
riktar vi strålkastarna på dig och din rättegång.
G'ulom är regeringen nu.
Han måste uppföra sig korrekt när hela världen ser på.
G'ulom bryr sig inte om vad världen tänker.
GHAZI STADION
Haissam.
Jag är redo.
Frige dem.
Du har en chans här
att visa världen vad rättvisa innebär i ditt land nu.
Du kallade talibanerna för barbarer när de avrättade folk
på samma plats för 20 år sen.
Visa att det har förändrats.
Vad har förändrats? Inte talibanerna.
Inte Amerika.
Ni förstår fortfarande inget om oss
efter alla dessa år.
Få dem att gå!
De är hans folk. De kontrollerar halva ditt land.
Om du inte behandlar honom med respekt,
kommer din värld att explodera.
Ge honom en rättvis rättegång.
Ett ögonblick.
Jag tog Carrie till flygplatsen igår för hennes resa till Tyskland.
Jag eskorterade henne till gaten, såg henne gå längs gångbron...
För att göra en lång historia kort, hon steg aldrig ombord.
Istället sticker hon med en GRU-agent. Vem annars? Yevgeny Gromov.
Jag vet inte om hon har jobbat med honom sen Ryssland,
eller om de stötte på varandra här,
eller om hon drog en Kim Philby.
- Var är de? - Vem vet?
Med tolv timmars försprång kan de vara i Moskva nu.
Det tror jag inte.
När jag pratade med henne igår, var hon bekymrad över sin vän, Max.
Hon trodde att ingen söker honom.
- Jisses. - Hon hade frågat Yevgeny om det.
Vad?
Ryssarna har bättre kontakter i det området.
Hon trodde att hon kunde dra nytta av det.
Och jag får höra det nu först?
Det var därför jag skickade hem henne.
Jag överlämnar det här till FBI, som jag skulle ha gjort igår,
om du inte hade övertalat mig.
Gör vad du måste.
Men få tillbaka henne.
Haqqani överlämnade sig själv.
Hjärnan bakom kraschen med presidentens helikopter.
Det är vad de kallar honom.
Tror du det inte?
Gör du?
Han är kapabel till det.
Om du menar att han inte har nåt emot att se Amerika skadas.
Hur fick han den informationen?
Hur visste han att presidentens helikopter skulle vara precis där,
vid precis den tidpunkten?
Jag vet inte.
Men det vet jag.
Jag vet åtminstone vad vissa inom CIA tror.
En amerikansk förrädare, jag,
gav informationen till en rysk kontakt, till dig,
som i sin tur meddelade Haqqani.
Tror de verkligen på det?
Vissa gör det.
Om de inte var säkra förut, är de det nu.
Eftersom vi är här ute tillsammans.
Ironiskt.
Ja.
Vad händer?
Stanna här.
- Är vi okej? - Ja.
De är mina mannar.
De har ett spår efter Max.
- Fri eldgivning. - Tio sekunder till nedslag.
Du borde stanna i bilen.
Sluta jävlas med mig.
- Vad? - Sluta jävlas med mig.
Det gör jag inte.
Är det bara ett sammanträffande att vi hamnade här?
Du kom till mig för hjälp. Du får inte klaga.
Om det här får jag det.
Du vill använda mina kontakter, eller hur?
Var tror du de kommer ifrån?
Det är såna här platser.
Varje gång Amerika kommer och bombar civila,
är det en chans för oss.
Vi kommer in, vi återuppbygger moskén,
vi hjälper folk att få sina liv tillbaka.
Vi skapar vänner. Det är så det funkar.
Så är det ett sammanträffande att vi är här? Nej.
Men det betyder inte att jag jävlas med dig.
Okej?
Vad sa imamen?
Han vet var Max är.
Det är inte långt.
Det är viktigt att det här blir rätt.
Annars blir det talibanvåldsamheter
som vi inte sett på ett tiotal år.
Haqqani är inte bara en ledare,
han är en levande avatar för sitt folk
och jag tror inte att G'ulom uppskattar det,
eller mer troligt inte uppskattar att nån plockar upp honom.
- Vad är det du försöker göra? - Följa lagen.
Nåt slags rättvis rättegång.
Vi har spenderat hundratals miljoner dollar
på att ordna ett rättssystem här.
Vi tar det i bruk för en gångs skull.
Vi fick höra att G'ulom redan har utsett de tre domarna.
Och i teorin betyder det att han följer grundlagen.
Men i praktiken gör de precis som G'ulom vill.
Jag vet inte vad som kan göras,
men jag känner huvuddomaren från kvinnoledarskapseventen
på ambassaden
Tasik Kadir.
Hon är rättvis, oberoende. Det har naturligtvis sina begränsningar.
Om det finns en väg in, är det nog genom henne.
Är domaren öppen för ett möte?
Jag kan fråga.
Herr president. Jag sökte er.
Kan vi fortsätta senare?
Nej, nej, snälla.
Fortsätt ni.
Jag kan sitta och lyssna.
Saul, du sa nåt om att kontakta en domare.
- Ja, sir, det sa jag. - Om vad då?
Om att lämna in bevis å Haqqanis vägnar.
Faktum är att vi har uppsnappat radiotrafik
som så gott som bevisar Haqqanis oskuld.
I den ger han sin son Jalal en avhyvling
för en attack på en utpost i Sanghi Masha.
Han talar länge om behovet av fred
och insisterar på att vidare våld omedelbart ska stoppas.
Vilket gjordes.
Jag kan vittna om Haqqanis åsikter baserat på de gånger jag träffat honom,
men det har inte lika stort värde som att höra Haqqani
med egna ord avsvärja sig våldet.
Problemet är det här.
Just nu är inspelningen hemligstämplad.
En av de saker jag ville diskutera i detta rum
är hur vi lyfter det.
Får jag säga en sak?
För jag förutser ett annat problem.
Och förlåt mig om ni redan diskuterat det här.
Jag kom lite sent till festen, som ni vet.
I morgon kommer president Ralph Warners kropp
att anlända till Dovers flygbas.
Jag kommer att vara där tillsammans med presidentens sörjande änka.
Och här är vad folk kommer att undra:
Vad ska vi göra för att hämnas hennes mördade make?
Det är vad amerikaner överallt kommer att fråga.
Överallt, förutom i det här rummet, där av nån anledning
frågan är: Hur hjälper vi mannen som mördade honom?
- Herr president... - Nej.
Ni får inte exponera hemligstämplat material.
Ni får inte exponera våra källor och metoder.
Du trodde väl inte att jag kände till det, Saul?
Ge mig den jäkla handlingsplanen som jag bad om för två dagar sen.
Det var du, eller hur?
Flyganfallet mot byn.
Du var Kabuls stationschef då. Du måste ha godkänt det.
Jag visste inte.
Jag menar, jag...
Jag kopplade inte ihop det.
Det gjorde jag inte.
Vet du vem målet var?
Haqqani.
Han borde ha varit där. Men det var han inte.
Det var en bröllopsfest.
Inklusive ett halvt dussin barn.
Det förändrade allt.
Lämnade du CIA?
Nej, inte först.
Först framhärdade jag med att få tag i Haqqani.
Det var så jag trodde att jag kunde ställa allt till rätta.
Sen dog fler.
Det började bli sprickor i min föresats.
Det var då jag lämnade CIA.
Kände du verkligen inte till byn?
Att det var jag som tryckte av?
- Jag sa det. - Säg det igen.
För uppriktigt sagt, är jag inte säker på vad du gör här.
Jag försöker hitta din vän.
Vi är här för att hämta amerikanen.
Nej, amerikanen är inte till salu.
Vi talade med Mala Sahid, och han sa att allt var ordnat.
Med all respekt, Mala Sahid tog fel.
Ni får besöka amerikanen.
- Nej. - Inte ta med honom.
- Är han där inne? - Vänta. Vem är det?
Imamen sa att det kostar 2 000 dollar för att ta med amerikanen.
Ett besök är värt mycket mindre.
Nej, se på mig. Jag har pengar här.
Om ni vill ha resten...
- Carrie. - Herregud.
Hur mår du?
Jag mår bra.
Låt mig se.
Jag hade den.
Den svarta lådan.
Han sålde den till nån annan. Han, Fahruz.
Alla mina andra saker sålde han till nån.
Och de tog dem nånstans. Det var Koar...
- Kohat. - Ja.
Vi passerade den avtagsvägen.
- Jag vet inte vad det finns på den. - Det gör inget.
Jag ville inte att de skulle veta hur viktig den var.
Max, hör på. Du gjorde rätt.
Du gjorde rätt.
Men jag är orolig över din rygg.
Ja, den jävlen sköt mig.
Jag tror att kulan är kvar där inne.
Vad har de gett dig mot infektionen?
Ingenting.
- Vart går du? - Tillbaka till bilen.
De måste ha nåt. Antibiotika.
Nej, du kan inte, Carrie. Vi har inte mycket tid.
Vad menar du?
Max.
Det här är inte rätt.
Hör du mig? Det är inte rätt.
Nej. Vad gör du?
Carrie.
Vart för ni honom?
Jag ska hitta dig, Max. Hör du mig? Jag ska hitta dig.
Vart för de honom? Hallå! Se på mig. Vart?
- Vart som helst. - Nej, hör på.
Vad hette mannen som du gav nyckeln till?
- Jag känner inte honom. - Vad menar du?
- Jag vet bara inte. - Se dig omkring.
Det finns tre bilar här fulla med talibaner.
- Jag vet inte. - Vart åker de?
Nånstans upp i bergen. Jag vet inte.
- Vart? - Ärligt talat, jag vet inte.
Säg vart de tar honom, din jävel!
Jag tar hand om det här.
Säg vart de är på väg och du får resten av det här.
Annars har vi ett problem.
DOVERS FLYGBAS DOVER, DELAWARE
Nio månader i ämbetet.
Inte den kortaste presidentperioden. Det var William Henry Harrison.
Även ansvarig för sitt eget frånfälle.
Du å andra sidan är en överlevare.
Stabschef för en president som nästan mördades
och sen avgick.
Stabschef för hennes efterträdare. Han kommer hem i en liksäck.
- Sir, om du vill att jag avgår... - Sa jag det?
Vad jag vill ha är din lojalitet.
Det var inte vibbarna jag fick när jag gick in i situationsrummet.
Du är hopkurad där bakom min rygg.
Nå?
Jag behöver vägledning. Vilka möten du vill vara med på...
Skitsnack. Det var inget möte. Det var en komplott.
Anförd av mannen
som sa till presidenten att en terrorist är okej att lyssna på.
Låt oss säga att det var så.
Det sista du vill då, är att de är där
utan nån av oss i rummet.
För då befinner vi oss utanför informationsflödet
och då har du ett problem.
Okej.
- Sir. - Visst.
Jag lämnar dig här nu.
I informationsflödet. Ursäkta.
Doris.
Jag beklagar sorgen.
Det gör vi alla. Han var en god man.
Sluta.
Du släpper en bomb på honom och flyger en tom kista tusentals mil
för att se ut hur då? Som en president?
Det är därför vi är här.
Och säg inte hur ledsen du är.
Bjöd du in honom?
Han bad att få komma och betyga sin vördnad.
Vördnad för min make?
Efter att han tillbringat sex månader med att attackera honom.
Doris, släpp mig.
- Herr president. - Herr president.
Det är fint att äntligen träffa er personligen.
MILITÄRFÖRLÄGGNING RAWALPINDI, PAKISTAN
Nationella säkerhetsrådgivaren.
Äntligen hör jag av dig.
Trevligt att ses igen.
Jag hoppas det.
Saul.
Jag trodde vi skulle tala i enrum.
Jag har inga hemligheter för Tasneem.
Jag förstår.
Faktum är att vi varit oense på sista tiden.
Går du bakom ryggen på mig igen?
För att jag ber en gammal vän om råd?
Vad du än vill säga, kan du säga till oss båda.
Tack.
Haissam Haqqani är nu i förvar i Kabul.
General G'ulom vill ta fram en exekutionspluton.
- Först blir det en rättegång. - En uppvisningsrättegång som bäst.
Om vi inte ingriper.
- Vi? - Ja.
För vi vet sanningen, vi tre.
Haissam Haqqani sköt inte ner presidentens helikopter.
Snarare tvärtom.
Han såg fram emot att träffa männen ombord.
Han ville stoppa stridigheterna.
Jag har inspelningar som bevisar det.
Gör dem offentliga.
Jag har blivit tillsagd att jag inte får göra det.
Eller så har du dem inte.
Din far och jag har en överenskommelse.
Vad vi än säger där ute,
så säger vi sanningen här i rummet.
Om du vill vara här, så gör du det också.
Du vet att jag har dem.
Du jobbade med Haqqani i årtionden.
Du visste att han hade ändrat sig.
- Han ville ha fred. - Vad vill du?
Vad som helst som kan fördröja rättegången.
Vad som helst som kan förhindra våldet som följer en avrättning av honom.
Nej. Du vill att vi äventyrar våra källor.
Ja.
Om det är vad som krävs.
Haqqani är inte längre användbar för dig.
Du tror att du inte bryr dig om han dör.
Det borde du göra.
När de två helikoptrarna kraschade, förändrades två saker i mitt land.
En oerfaren president kom till makten
och de amerikanska folket blev sårade och kräver handling.
Vi vet vad som händer nu. Vi har varit med om det förut.
Hur visar en svag president att han är stark?
Han går ut i krig.
Och det är vad som kommer att ske igen
om inte förnuftiga personer kan lägga sina meningsskiljaktigheter åt sidan.
- Vill du att vi samarbetar? - Ja.
Som -79 då Sovjet invaderade Afghanistan.
Vi var vänner då.
Och efter 9/11 när ni behövde oss,
vänner igen.
Däremellan inte så goda vänner.
Ni glömmer oss. Nej, inte glömmer.
Ni läxar upp oss, undanhåller hjälp, kränker våra gränser.
Skickar era drönare för att mörda våra invånare.
Tills ni behöver hjälp, då är du här.
I mitt vardagsrum och säger att vi är vänner igen.
Jag trodde att du sa att här inne säger vi sanningen.
- Om det bryter ut krig i Afghanistan... - Då brinner ni.
Inte vi.
Vi kommer att råka illa ut, ja.
Men vi är tusentals mil borta.
Ni bor här.
Det är ni som råkar ut för kriget.
Tillbaka till flygplatsen.
Tack.
Jag ska hjälpa dig.
Varför det?
Jag vill inte se världen brinna.
De har vakter där framme.
Det måste vara Max.
De ser ut som tonåringar.
Ska vi överraska dem?
Och hämta din vän?
- Vi tre? - Fyra.
Jag kan ta hand om mig själv.
Jag tänker inte starta krig mot talibanerna.
Vem ringer du?
Saul Berenson.
- Är det en bra idé? - Det är en idé.
Han kan beordra hit ett upphämtningsteam.
Saul Berenson. Lämna ett meddelande.
Jenna Bragg.
Det är Carrie.
- Jag behöver din hjälp. - Skämtar du?
Du dumpade mig på flygplatsen och fick mig att se ut som en idiot.
- Ja. Förlåt. - Det är Carrie.
Bara lyssna, snälla.
Vad håller du på med, Carrie?
Jag har hittat Max.
Vem är du med?
Han är på en isolerad gård, 11 kilometer från pakistanska gränsen.
Skriv ner det här. 32, 97, 00, norr.
70, 27, 76, öster.
Han är skjuten. I kritiskt tillstånd. Han hålls av sju talibaner.
De flesta tonåringar, beväpnade med gevär. Ta dit en drönare och bekräfta.
Säg att du uppfattat.
- Ja. - Meddela specialoperationer.
Starta ett räddningsuppdrag.
Han är nära gränsen, lätt bevakad. Gud vet hur länge.
Meddelar du specialstyrkan?
Har du en aning om hur risigt du ligger till?
Mike, pratar du med dem?
Ja.
Tack.
Ditt fall ligger hos FBI nu. Du är officiellt en rymling.
Vet du vad det betyder?
Carrie?
De två presidenterna
Ett oannonserat möte.
Det är vad de kallar det.
Nu undrar de vad vi tänker göra.
Vi ska göra det vi var överens om.
Talibanerna deklarerade krig. Då ger vi dem ett krig.
Ja, men vi har gett dem krig i 18 år.
Skitsnack.
Ni har inte stridit i 18 år. Ni stred i åtta veckor.
Ni invaderade Afghanistan med 12 män.
Och flygbombade talibanerna.
Och de ställde sig upp på rad för att ge sig.
De gjorde överenskommelser, rakade sina skägg.
Ni hade vunnit.
Sen gav ni upp och åkte till Irak.
Strid som ni gjorde då, så vinner ni igen.
Ni.
När Haqqani är borta, är talibanerna utan ledare.
Det är nu ni måste handla.
När Haqqani är borta...
Vilket sker mycket snart.
Kanske.
Jag råkade gå in i ett möte.
- Mina rådgivare... - Fan ta dina rådgivare.
Det var de som skickade Warner till Korengal
för att vifta med vita flaggan.
Tro mig, jag vet.
Och nu är de missnöjda med rättegången ni håller i Kabul.
Hur missnöjda?
Mycket.
- Saul Berenson - Tasneem Qureishi.
Vi uppskattar att ni träffar oss, ers nåd.
Jag sa till er ambassadör att det här är reglementsvidrigt.
Hon insisterade.
Vi försöker inte äventyra er.
Vad vill ni då?
Ers nåd.
Haqqani är inte den man ni tror.
Han har förändrats. Han ville ha fred.
Han var överens om vapenvila.
Han var på väg att träffa min president för att skriva på.
Han dödade inte honom.
Haqqani får gärna säga det själv.
Och ingen skulle lyssna.
Det är därför vi är här.
Jag har hemligstämplad information som bevisar det.
- Har du? - Ja, vi båda.
Låt det då vara bevis.
Det är tyvärr inte möjligt.
Stå då upp i rätten och upprepa det du precis sa till mig.
Jag är ledsen, det kan vi inte.
Kan ni säga vem som sköt ner helikoptrarna?
Vi har team på fältet som söker bevis.
Söker?
Det här är verkligen opassande.
Jag måste be er gå.
Ers nåd...
Jag vet att ni har stor press på er.
- Vad ska det betyda? - Det är ingen hemlighet.
Folk vill se Haqqani död.
Våga inte.
Våga inte ifrågasätta mig när ni är ovillig
att stå upp och säga det ni påstår är sanningen.
Ni smyger in här mitt i natten utan några bevis.
Bara lita på mig, Haissam Haqqani har förändrats.
Han är nu Mahatma Gandhi. Jag borde aldrig ha gått med på det här.
Vad håller du på med?
Ni vill ha bevis. Här.
Det här hände för åtta dagar sen.
Det var meningen att Haqqani skulle ha varit i bilen.
Jag hörde att han ville ha fred. Jag ville stoppa honom.
Så jag avfyrade en missil rakt in i hans bil.
Det stoppade inte honom.
Han var ändå fast besluten att få fred.
Jag vet att han inte dödade presidenterna.
Vad vill ni ha?
Tid.
Bara det.
Jag öppnar rättegången imorgon och beordrar sen en ajournering.
Men jag vet inte hur mycket tid jag kan ge er.
En vecka kanske. Inte mer.
Okej, Tack.
- Vad händer? - Det kommer nån.
Specialstyrkan?
Helvete.
Det är Jalal Haqqani.
Här inne.
De sa att du var vid helikoptrarna.
Vem sköt ner dem? Såg du det?
Vilka helikoptrar?
Han har feber. Ge honom vatten.
Det är Jalal Haqqani. Jag är säker på det.
G'ulom har hans far. Han har Max. Det är en dålig situation.
Var i helvete är upphämtningsteamet?
- Mike, lyssnar du? - Ja.
- Ringde du dem? - Ja.
Varför tar det så länge?
Vad tror du?
De kan inte sätta samman ett team på några timmar,
speciellt inte om det involverar att korsa pakistanska gränsen.
Det är 11 kilometer. Två minuters flygning, jisses.
Och att kränka en plats som de inte har rekat.
- Jag kan reka den. - Visst. Vad bra.
Info från en agent på flykt tillsammans med en rysk spion
vars satellittelefon hon använder.
Vet du vem mer som lyssnar på det här samtalet?
Har du ens en minsta jävla aning?
- Så är det inte. - Inte?
Folk tror på det när du överlämnat dig.
Jag underskattar inte svårigheten. Det gör jag inte.
Men Max är en av oss.
Han åkte till Korengal för att vi bad honom om det.
Han satte sitt liv på spel. Vi kan inte bara överge honom.
Vi gör allt vi kan.
De kommer inte.
Jag måste gå in och ta en titt.
- Jag sa att vi inte kan det. - Jag ber dig inte att komma.
Jag måste bara se att han lever.
- Carrie. - Jag vet.
Om du får problem, sticker jag.
Jag vet.
Jag behöver en pistol.
Låt det bli kort.
I går kväll fick vi domaren
att gå med på en ajournering och fördröjning.
Hon öppnar fallet,
meddelar anklagelserna och ajournerar rättegången.
Varför?
Så att vi kan hitta bevis för att du inte sköt ner helikoptern.
Du gjorde inte det här.
Du är oskyldig.
Fyrtio år av krig. Ingen är oskyldig.
Du måste gå.
Vi ses där ute.
Det skulle vara tomt. Vilka är alla de här?
Familjer till de som dödats i talibanernas självmordsbomber.
G'ulom har tagit hit dem sen igår kväll.
Var är hon?
Jisses.
De har bytt domare.
Vad säger han?
Scott.
Den här mannen, den så kallade emiren...
...har konspirerat att störta den Islamiska republiken.
Han mördade president Daoud.
Han mördade den amerikanska presidenten.
Han har kommit med plåga och smärta till alla här.
Han förtjänar tusen dödar, men rätten kan bara ge honom en.
Döden.
David, hör du mig?
Knappt. Vad händer?
G'ulom lurade oss. Han bytte domare i Haqqani-rättegången.
Den varade i hela 30 sekunder.
Har domen fallit?
Vad tror du? Döden.
De kan skjuta honom inom fem minuter.
Hayes måste ingripa.
Hör du det? Hayes måste begära uppskov av verkställigheten.
Jag tror inte att det kommer att ske.
Varför i helvete inte det?
G'ulom hade ett möte med Hayes igår.
Direkt i morse kräver Hayes nya röster om Afghanistan.
Gissa vem som är i Ovala rummet nu?
John Zabel.
Du kan inte mena allvar.
Gå in innan Zabel blir hemtam.
Argumentera för att om Haqqani dör, kommer Afghanistan att explodera.
David, du måste säga det till dem. Hör du mig?
Jag famlar efter halmstrån.
Presidenten undrar vem som är lojal och vem som inte är det.
Att ens prata med dig är inte bra för mig.
Allt jag kan göra nu
är att hålla mig nära och verka hålla med.
Förlåt. Jag måste gå.
Va?
- Herr president. - David.
- Du känner John. - Ja.
Vi hörde precis från Kabul. Haqqani har dömts till döden.
- Ja. - Jag sa till presidenten
att det krävdes tio år att ta Osama bin Ladin,
men han hämnades mordet på Ralph Warner på tre dagar.
Jag kan knappast ta äran för det.
Det tror jag ni kan.
Det är vad den delen av världen förstår,
öga för öga, en jävla käftsmäll.
Haqqani kommer att stå mot muren innan dagen är över.
Och sen kan vi börja prata om vårt nästa drag.
Nej, nej.
Nej, nej!
Nej.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis